Nydelig del av verden. Alle de vakre trærne...
-...og landskapet og fugleartene. -Ja, det stemmer.
Og dit kan man dra og unnslippe vår tids lurveleven.
-Alle trenger å være alene i blant. -Ja, det gjør vi.
I dag er det vanskelig å få tid til å nyte livet.
Alt er så hektisk. Alle farer rundt og blir stresset...
-Og hva er egentlig vitsen? -Er dere ferdige?
-Min kone... -Jeg tror rekene er dårlige.
Det tror jeg ikke. Ingen andre har klaget.
-Men de er bedervet. -Du har jo spist halvparten.
Jeg merket det ikke med en gang. Kanskje det var sausen.
-Spiste halvparten for å sjekke? -Min kone mener de er bedervet.
-Vil De ha en annen forrett? -Nei, takk, jeg tar hovedretten.
-Nei, vi avbestiller den. -Trekkes fra på regningen, altså?
-Siden de er uspiselige... -Bare halvparten, tydeligvis.
Trekk fra det. Om hun kaster opp den andre halvparten, -
- har vi det til gode. Nå tar vi lammesteken.
Tre vi kjenner har gått bort i år, alle nettopp fylt 60...
...så jeg har sluttet med smør...
-Nei, den er som den skal være. -Det er jo bare brusk.
-Se, der er en fin bit. -Den er fryktelig, Doris.
-Jeg har sett det verre. -Hvordan kan de servere slikt?
-Alt i orden? -Ja takk.
-Er alt som det skal? -Ja takk.
-Hvorfor sier du ikke noe? -Vi lar være å komme hit mer.
-Da sier jeg det. -Vi reiser jo i morgen.
Jeg skal si det. Vi har ventet i nesten en halvtime...
Hva er dette? Jeg bestilte salat og har ventet en halvtime.
-Salat. Vil du bytte? -Nei.
-Jeg vil ikke ha dette. -Du sa du ikke ville bytte.
Jeg vil ha salat.
Vi har ventet en halvtime etter at kelneren tok bestillingen...
-Han er håpløs, ikke sant? -Ikke for å klage, men det var feil.
Tror De ikke jeg vet det? Vi lever med det.
Jeg betalte billetten fra Barcelona. Umulig å få folk...
-Rene marerittet. -Det var du som skulle klage.
Se!
Tusen takk. Nyt maten.
-De har ikke glemt... -De kommer!
Unnskyld, det er sukker i saltbøssa.
-Var det noe mer? -Jeg strødde det på tungen.
-Så søtt, da. -På sjøtungen!
Polly, be Terry lage en til. Det er sukker på den.
For en søt tunge. Jeg bytter den.
Hvorfor er det sukker i saltbøssa? Hva tror du du får betalt for?
Min utholdenhet.
-Lammesteken. -Jeg henter den nå!
Unnskyld, tror De vi kan få avbestille fruktsalaten?
Litt vanskelig, kokken har akkurat åpnet boksen.
Det gjør ingenting. Det blir sikkert godt.
-Vær så god... -Takk.
-Jeg liker vakre steder. -Travelt i kveld, hva?
-Vet De hvor jeg trives best... -Travelt i kveld, sa jeg.
-Jeg snakker med herren her. -Fint, det er til stor hjelp.
-Du klarer deg sikkert. -Ingen sak å klare seg.
Det vanskelige er ikke å kjøre sin elskede gjennom kjøttkverna.
-Vet De de har forskjellige... -Folk i resepsjonen, skatt.
Skal jeg gå? Det er visst min tur, tror jeg.
Merkelig... det har vært min tur i 15 år. Når jeg dør, er det din tur.
-Unnskyld, det er to lam her. -Jeg fjerner dem om de er plagsomme.
-Ja? -God kveld...
Er de våre?
-Ikke ennå. -Jeg bestilte rom i morges.
-Mr og mrs Hamilton. -Ja, det husker jeg godt.
Velkommen til Fawlty Towers. Håper dere vil trives her.
-Kan vi få dem nå? -Kan skjønne det.
-Er De ferdig med dem? -Så absolutt.
Bon appétit...
-Jeg anbefaler selvbetjeningen her. -Mange takk.
-Maten blir kald. -Kaldere...
-Hvis De vil ha dem varmet opp... -Det holder!
...kan Deres kone sitte på dem.
De aner ikke alt det pakket som kommer hit.
Vil De være vennlig å fylle ut dette? Dere får rom 12.
Det har panoramautsikt over plenen.
For en kjøretur. Alt på feil side av veien...og været...
Hva får folk til å holde ut et sånt grufullt klima?
-Jeg beklager... -Fem timer fra London.
Fant ikke motorveien, måtte ta en kjerrevei som heter M5.
Beklager at den ikke var bred nok. Engelske biler har ratt.
Jaså? Skulle ikke tro de hadde plass til ratt.
Ser De hva jeg mener? Pakk...
La meg presentere min mann.
Alt pikk-pakket som flyter rundt. Se her!
Mer søppel. Vi må rydde.
-Polly og Manuel drar nå. -Jeg tar meg av mr og mrs Hamilton.
Manuel bærer bagasjen opp på rommet.
Må vi reservere bord til middagen?
-Middag? -Ja. Problemer?
Klokka er over ni. Serveringen stenger ni.
-Men hvis dere kan gå rett inn... -Vi vil stelle oss, ta en drink...
-Kunne dere gjøre det etterpå? -Ta drinken etter middag, -
-stelle oss og gå til sengs? -Det ville bli lettere for oss.
Blir det enda lettere om vi går og legger oss med en gang?
-Vi vil slappe av litt. -Kokken går klokka ni.
Hvorfor slutter han ni? Lider han av noe dødelig?
Nei, men han slutter da. Vi har kjørt fra London.
Kan dere ikke ha åpent litt lenger så vi kan spise oss mette?
-Dere kan få smørbrød, skinke... -Vi vil ha noe varmt.
-Varme ostesmørbrød? -Du fleiper.
For et land! Ikke en drink etter tre, ikke mat etter ni.
-Er det krig ennå? -Nei, men det er personalet.
Hvor mye Mikke Mus-penger vil du ha for at kokken skal bli? 20 pund?
Er det nok?
Jeg skal se hva jeg kan gjøre.
Unnskyld meg!
Denne veien.
Det ser nydelig ut.
Det kom noen gjester i siste øyeblikk igjen, som vanlig.
-Det går utover oss alle. -Ikke meg, nei.
De vil ha middag, etter at de har skrapt av møkka etter kjøreturen.
-Jeg skal på kurs i kveld. -Jeg er klar, Terry.
-Du skal få godtgjørelse. -Det er ikke penga.
-Karaten betyr mye for meg. -En halvtime og taxi hjem.
Blir jeg borte en uke, blir jeg kappa i to neste uke.
-Hva skal jeg si til dem? -To timers overtid.
-Du sa jo det ikke var pengene. -Nei, det er for gjestenes skyld.
Skulle gitt deg to timers overtid om jeg hadde råd.
-Halvannen time? -Kontant?
Greit, jeg går halv ti så rekker jeg litt av timen.
-Og jeg vasker opp? -Du vet åssen det er.
Jeg betaler deg for 1½ time, du går etter ½. Det er sosialisme.
-Nei, det er det frie marked. -Damen venter.
Hun er finsk, veldig pen. Høy, blond...
-Er finskefloksa karatelærer? -En slags karate...
Jeg betaler deg for karate, ikke for at musa må vente.
Jeg kan både vaske opp og lage mat, bare dra og mor deg du.
Jeg klarer meg nok. Kos deg med finnen!
Kom, Manuel!
Hvor er dere, vent på meg.
-Vil dere sitte der borte? -God kveld.
-Er dere tilfreds med rommet? -Ja, veldig bra.
Jeg skal hente menyen. Vil dere ha en drink før maten?
En whisky med vann og en "screwdriver", takk.
-Og til fruen? -Screwdriver'n er til meg.
-Nå eller etter maten? -Nå.
Kanskje jeg kan fikse det? En whisky og en "skrutrekker".
Vi tar to Skrutrekkere.
-De vil også ha en skrutrekker? -Stemmer.
-En whisky og to skrutrekkere. -Ingen whisky. To skrutrekkere.
-Jeg skjønner. Ingen drinker. -Hva mener du?
-Skrutrekkere kan jo ikke drikkes. -Hva skal da gjøre med dem?
-Vodka og appelsinjuice. -To. Og ingen skrutrekkere.
-Sikkert? -Vi klarer oss uten.
"Slapp av i gammeldags og trivelig engelsk atmosfære..."
Håper vi ikke forstyrrer Dem i middagen...
De er amerikaner. Hvor kommer De fra?
-California. -Herlig. Men De er engelsk?
Ja, men jeg har bodd der i ti år. Får De aldri hjemlengsel?
Jo, men jeg liker meg der. Været er så deilig. Man kan bade og -
- sole seg, og etter lunsj kan man kjøre opp i fjellene og stå på ski.
Jeg liker England og folket her. Men klimaet er fælt.
-Harry synes det er dystert. -Ikke jeg. Gjør du, Sybil?
-Ja, det gjør jeg. -Min kone synes det er dystert.
-Jeg finner det forfriskende. -Fuktigheten, regnet, tåken?
-Været forandrer seg. -Det gjør min mann også.
I morges klaget han i to timer på det fordømte været.
Det har regnet mye denne uken. Men vi er vanligvis bortskjemte -
- her på den engelske riviera. -Mr og mrs Hamilton fortalte -
- om California, hvor man bader om morgenen og går på ski etter lunsj.
-Det må da være slitsomt. -Man kan jo velge.
Jeg trives her, det er mildt hele året. Vi har palmer i Torquay.
-Har dere palmer? -Burt Lancaster hadde visst én.
Hva faen er dette?
-Vodka og appelsinjuicen. -Juicen er ikke frisk.
-Vi har nettopp åpnet flasken. -Fersk juice er ikke på flaske.
-Dere vil ha nypresset juice? -Ja, i motsetning til nyåpnet!
Jeg...jeg mener kokken ordner det på et øyeblikk.
-Beklager. Mange her liker... -Helt i orden. De skjønner, hjemme -
- har vi nesten frisk juice i springen. -Er det sant?
Det er jo så bra for huden. Jeg har lyst til å dra til California.
-Det høres så spennende ut. -Å! "Elsk aldri en fremmed".
-Liker du den? -Ja, jeg har lest den tre ganger.
Jeg synes "Piratene" er best. Leser når Harry er ute og reiser.
Hvem trenger Harold Robbins når man har ekte vare?
-Hvor lenge har dere vært gift? -Siden 1485.
Frisk appelsinjuice.
Mennene hans er så interessante. Nådeløse, sexy, mektige...
-Hvem da? Proust? Voerster? -Harold Robbins.
Hun trenger ham etter å ha slavet hele dagen under hårtørkeren.
Da vil hun gjerne slappe av med noen ørkesløse grøss.
Har dere lest ham? Det er den håpløse amerikanske...
...transatlantiske smørja. Porno- musak. Men det holder kona hjemme.
Vi liker ham begge to.
Å, Harold Robbins? Jeg trodde dere mente han fryktelige Robinson...
Har dere lest noe av ham? Å, for en pine!
-Waldorf-salat. -Ja, den var helt bånn.
Kan jeg få en Waldorf-salat?
-En Waldorf-salat. -Jeg tror waldorfen er slutt.
-Kan dette være sant? -Den er ikke så kjent her i England.
-Jeg kan anbefale... -Kokken kan sikkert lage den.
-Jeg er ikke så sikker... -Er han ikke utdannet kokk?
Så gå og finn ut om han kan lage en Waldorf-salat til meg.
Han er ikke helt sikker... Er det salat og tomater...
-Selleri, epler, valnøtter, druer. -I en majonessaus.
Han ba meg hilse og si at han anbefaler pateen.
-Eller grapefrukt? -Hvordan tilberedes den?
-Den deles, med kirsebær... -Jeg har ikke betalt 20 pund -
- for å få en delt grapefrukt! -Jeg vil ha Waldorf-salat!
-Og en grønn salat til meg. -Og om vi ikke klarer waldorfen...
Jeg vil ha Waldorf-salat og to filet mignon etterpå.
Biffer! Lite stekt. Ikke fra flasken.
Vil dere se vinlisten? Sa De at dere har betalt 20 pund?
Det er ikke pengene om å gjøre. Min kone og jeg ville ha middag...
-Ingen grunn til at kokken måtte gå. -Han har glemt det allerede...
-Valnøtter, ost... -Nei, ikke ost! Selleri, epler, -
- valnøtter og druer. I majones! - Få nå opp farten!
-Unnskyld meg et øyeblikk. -En flaske Volney, takk.
-Hva skal de 20 pundene bety? -Vi har ingen selleri.
-Hvorfor betalte han 20 pund? -For å holde kjøkkenet åpent.
-Hvor legger han tingene? -Hvis du kunne bruke øynene.
Jeg gjør det. Det er verken selleri, druer, valnøtter, haha!
Hadde jeg bare funnet oppskåret flodhest i koffertsaus!
-Vi har epler... -Topp. Da tar vi en eplefest!
Alle tar med egne epler og stikker ned i halsen på noen!
-Gå og finn en flaske Volnay. -Hva er forresten en Waldorf?
-En valnøtt som er blitt gammel? -Det er et hotell, -
- Waldorf Astoria i New York. -Vent...
-Er alt i orden? -Kunne ikke vært bedre.
Har dere tilfeldigvis noen gang prøvd "Ritz-salat"?
En tradisjonell engelsk sak. Epler, grapefrukt og poteter i majones.
-Nei, men det frister ikke. -Det høres fornuftig.
Altså, angående Waldorf-salaten, så har vi pratet med kokken, -
- og det viser seg at vi har nok epler. Ingen problemer der.
På sellerifronten... Vanligvis leveres sellerien på onsdager -
- sammen med kål, løk, druer og valnøtter og sånn.
Men denne uken holdt sjåføren på å sette kasser i bilen, -
- da han snublet og satte armen fast i døra. Kanskje det er brudd.
-Så dere har altså ikke? -De har tatt røntgen og må -
- kanskje operere. Kort sagt: Nei, det har vi ikke.
En får bare være takknemlig som har alle lemmer i behold.
-Helsa er det viktigste av alt. -For noe sludder.
-Mener De det? Jeg synes nå... -Det står jo hotell på skiltet!
-Er dette et hotell eller ikke? -Innen rimelighetens grenser.
Hjemme i USA ville jeg ikke ha latt hunden min bo her!
-Er det en puddel? -Puddel?
Jeg når visst ikke inn til deg.
Jeg har bodd på hotell verden over. Har aldri måttet bestikke kokken -
- for å få mat, for så å oppdage at han ikke har ingredienser.
-For et forsumpa høl! -Hører du dette...
Hold kjeft og hør på meg. Ser du ikke at det ikke duger?
Du serverer en køddehistorie om en brukket arm.
Kokken kunne vel fått ingrediensene annensteds fra?
Nemlig! Han er fullstendig håpløs.
Du er eieren og står ansvarlig. Hva har du tenkt å gjøre?
-Jeg skal prate med ham. -Si det rett ut!
Si at hvis han ikke skjerper seg, så sparker du ræva av ham.
-Jeg skal si det. -Nei, jeg gjør det selv.
-Sparke... -...ræva av ham.
Ja visst!
Og to grøntsalat.
Værsågod, en grøntsalat, og en Waldorf-salat.
-Jeg trodde... -Unnskyld meg et øyeblikk.
Den er god.
Hvorfor kan du ikke lage Waldorf-salat?
Få tak i ingredienser ellers knekker jeg rumpa di!
-Er alt i orden? -Ja, mange takk...
-Var det noe mer? -Nei, det er bra.
-Har kokken jobbet her lenge? -Rundt seks måneder.
-Han jobbet i Dorchester før. -Hotell Dorchester?
Nei, i Dorchester. Det ligger 7 mil herfra.
Sånn, to grøntsalat.
-Han har fått Waldorf-salat. -Nei, kokken hadde ikke -
- ingredienser. Jeg dengte bakenden hans litt.
Der er den i hvert fall.
Det er Waldorf-salaten. Han fant ingrediensene.
Hvorfor sa han ikke det da? Har han blitt lam i tunga?
-Eller har noen revet den ut? -Kanskje Robinsons arm er frisk.
-Jeg beklager så mye. -Det spiller ingen rolle.
-Joda, det gjør det. -Jeg har fått min Waldorf-salat.
Sett den ned, Basil! Jeg skal hente den.
Vent og se hvor lei deg du kan bli. Reis deg!
Du kunne vel sagt du hadde funnet dem, dumme ku!
Nei, jeg er ikke ferdig ennå.
Beklager oppstyret. Kokken er nokså ny her, -
- og vi har ominnredet kjøkkenet. -Takk.
Dere har ikke fått vinen ennå. Basil! Bare et øyeblikk.
-Ja, kjære? -De har ikke fått vinen ennå.
-Har kokken satt på kjøttet? -Nei, jeg skal si det til ham.
-Er alt i orden med Deres mann? -Han har hatt en lang dag.
-Er det bare dere to her? -Har ikke hatt ferie på åtte år.
-Åtte år! -Jeg må bort i blant.
Selv om det bare er til frisøren, eller en runde golf, -
- eller bridge med jentene. En biltur på landet helt alene.
Jeg tar en dagstur til Cornwall. Det kan være så nydelig der.
-Jeg beklager så mye. -Dere må besøke Cornwall.
Kokken og jeg har oppklart misforståelsen. Han trodde...
...han hadde fått...to bestillinger på Waldorf-salat.
Han hadde ingrediensene til én, og visste det ikke var nok til to.
-Bare glem det nå. -Dette forklarer alt sammen.
-Hva er det? -Et brev fra kokken.
Han ville unnskylde seg personlig, men jeg ville ikke bry dere med det.
-Bare glem det...greit? -Jeg skal lese det. Det går fort.
"Kjære mr og mrs Hamilton, håper dere har det bra. Bare noen linjer -
- for å presisere at jeg påtar meg ansvaret for alt oppstyret."
"Hadde jeg hørt på mr Fawlty, ville det ikke gått så galt."
"Jeg har aldri i hele min karriere vært utsatt for et slikt kaos."
"Nå er jeg snart i fin form igjen, hilsen Terry..."
Hva er det du gjør? Har du brent det, sier du?
Nå har jeg fått nok!
"Jeg skulle lage en Waldorf-salat til. "En til?
Hvorfor skulle du lage en til?
"Ta det rolig, mr Fawlty." Hva skal gjestene tro...!
La meg presentere Terry...
Hvor ble han av?
-Så du ham? -Gikk kanskje ut for å spise.
Kom, så drar vi. Skal fortelle alt etterpå.
Kjøttet er straks ferdig. Han må ha hørt dere komme -
- og fått panikk og løpt ut. Etter alle problemene her...
Tror du jeg er helt idiot? At jeg ikke vet hva som foregår?
-Rene sammenbruddet. -Du bøffer meg for 20 pund, -
- lar kokken gå, lager maten selv og later som han er her ennå.
-Hva har du å si til ditt forsvar? -God aften.
Jeg beklager at måltidet ikke har vært helt vellykket.
Dette er det mest lugubre slarvehotellet i Vest-Europa.
Nei, det går jeg ikke med på! Det er et sted i Eastbourne.
Du er turistforeningens svar på Donald Duck!
Det har gått skeis nå, men vi har hatt tusenvis av fornøyde gjester.
Da spør vi dem.
-Er dere alle fornøyd? -Er De fornøyd, major?
-De har vært her i sju år. -Ja, det er jeg.
-Er dere fornøyd, mine damer? -Ja takk, mr Fawlty.
-Og takk for at De spurte. -Er De fornøyd? Og De...
-Ja, svært. -Ser De, fornøyde kunder.
Men om hotellet ikke faller i smak, har De rett til å si fra.
De skal få tilbake pengene. Jeg vet det er viktig for dere amerikanere.
Men husk at her i Storbritannia fins det ting vi verdsetter høyt.
Som dere i USA har glemt, men som for oss briter er langt viktigere...
Jeg er ikke fornøyd.
-Jeg er ikke fornøyd. -Nei, vi er ikke fornøyd.
Sånne som dere er aldri fornøyd. For å gjøre dere fornøyd, -
- måtte jeg ha stråmadrasser. -Noe så bunnløst uforskammet!
-Jeg har ikke engang begynt. -Det skal du ikke heller.
Du skal stå rolig og høre på om folk er fornøyde.
Og rører du deg av flekken, sparker jeg ræva di i filler.
-Alt dreier seg visst om ender? -Verste hotellet vi har bodd på!
-Servicen her er en skam. -Jeg er helt enig.
Vi ventet en halvtime på maten, og på toppen var det feil mat.
-Jeg klaget, men han maste i vei... -Rekene var dårlige, men han -
- bare kranglet da jeg sa det. -Kjøttet hennes var forferdelig.
Tre ganger har jeg bedt noen fikse radiatoren, men intet har skjedd.
Fornøyde gjester, hva?
Jommen sa jeg smør.
Dette er typisk...
Så typisk!
For en...rævskit jeg må finne meg i fra dere!
Strener inn og venter å bli oppvartet på alle bauger og kanter!
Jeg prøver å drive hotell! Aner dere hvor mye arbeid det er?
Neida, dere snoker rundt i alle kroker for å finne noe å klage på.
Det var nøyaktig slik nazismen oppsto i Tyskland!
En masse døgenikter uten annet fore enn å lage bråk.
Jeg har leflet med typer som dere i 15 år, og nå har jeg fått nok.
-Pakk koffertene og forsvinn! -De er pakket.
Bestill ti drosjer! Jeg spanderer.
Ut på rappen! Opp og pakk koffertene!
-Men det regner. -Det skulle dere tenkt på før.
Nå er det for sent. Raus, raus!
-Hva gjør du, Basil? -La meg forklare, lille arbeidsjern.
Gjestene og jeg har skjent litt på hverandre, så nå drar de.
-Drar? -Enten drar de, eller så går jeg.
Kom tilbake, min kone har en bedre idé. Jeg drar isteden.
Det har vært 15 interessante år, men allting tar slutt en gang.
Håper du vil trives i din nye jobb med å hjelpe til å drive hotell.
Farvel major, hils Polly og Manuel fra meg. Ha det bra.
-Du har glemt nøklene. -Åja! Ha det bra alle sammen.
Håper dere vil hygge dere. Ikke nøl med å klage.
Gå til min kone. Når som helst på døgnet, bare rop.
Ti minutter. Takk for det.
-Jeg er tilbake, kjære. -Hva vil du?
Et rom, takk. Tror nr 12 er ledig. Jeg tar frokost på senga.
Kl. 10.30. Egg bacon, pølser og tomater og en Waldorf-salat.
Jeg skyller det ned med enorme mengder varm skrutrekker...